DE FYRA MUSKETÖRERNA
Jag kommer ihåg när D'Artagnan blev kungens musketör.
Det var en förträfflig ceremoni. De förnämsta gästerna deltog,
de bästa ur det franska samhället.
Givetvis var jag också närvarande.
För vem förutom jag, Aramis och Athos kunde ikläda D'Artagnan hans kappa?
Det är viktigt för en ung mans karriär,
att han blir stöttad av en ärorik och aktad person.
Det ger honom självförtroende.
Kungen gav sin välsignelse,
drottningen givetvis också, ty
D'Artagnan, Aramis, Athos och jag förhindrade,
att hennes affär med hertigen av Buckingham blev bekant.
Vilken dum kvinna,
att beblanda sig med en engländare och därtill en premiärminister.
D'Artagnan...
hade förtjänat sin belöning.
För hennes skull hade vi fyra riskerat våra liv och vårt rykte.
En av hennes farliga fiender var...
kardinal Richelieu. En duktig man. Makthungrig.
För att få mera makt hade han t.o. m. avslöjat och ruinerat drottningen.
Han var verkligen inte en ärans man.
Hans allierade, Lady de Winter och hennes älskade Rochefort,
var som ulvar i fårakläder.
Hon skulle varken förlåta D'Artagnan...
eller hans älskarinna Constance, för att de förhindrat komplotten.
Hon ville ha hämnd.
En fruktansvärd kvinna.
Men vad angick oss då Rochefort och kardinalen?
Vi var unga och sorglösa,
så som musketörer är.
D'Artagnan var så förälskad i sin vackra sömmerska.
Det fanns mycket att göra i kampen mot protestanterna i 'La Rochelle'.
Vi försökte visa rebellerna lite kristen barmhärtighet,
genom att bomardera dem till kapitulation.
Dessa gycklare med arbetarklassens perspektiv på religion!
Även vår gamla fiende Rochefort spionerade för oss i La Rochelle.
Ej särskilt framgångsrikt som ni ser.
Till hans lycka och vårt besvär, hjälpte vi fyra musketörer honom.
Om jag fått bestämma, så hade vi lämnat honom åt hans öde.
Den är stor nog för honom. - Vi visste inte hur många. - Jo!
Fatta laddningsstavarna!
Kör in kulan!
Skaka laddningsstavarna!
Grip åter till era musköter!
Tänd luntorna!
Ta bort sotet!
Osäkra musköterna!
Har Porthos gjort iordning hästarna?
Ja.
Har han gjort iordning hästarna?
Ja!
Lossa!
Positionera musköterna!
Jag skulle kanske kunna blunda på ena ögat.
Lyft era musköter!
Tag skydd!
Bomben! Fort!
Öppna fängpannorna!
Luntan har slocknat!
Sikta!
Eld!
ldioter! Kan ni inte ens avrätta någon?
Ladda om!
Varför denna möda? Jag kommer ju ändå att dö en naturlig död.
Hoppa upp på hästen, Rochefort! Skynda dig!
Ni kom verkligen i rättan tid! - Vem har lust att rädda en spion?
Stäng porten efter oss!
Porten!
Ja, precis!
Aramis!
Kryp under porten!
Slå nu! Nej, ännu en gång! Ännu en gång!
Jag skulle hellre dö än att bringa er denna nyhet, Ers Majestät.
Rebellerna väntar på hjälp...
från hertigen av Buckinghams flotta.
Jag önskar att jag hade dött. - Jag med. - Vi med.
Mitt liv ligger i era händer, Ers Majestät. - Men jag vill inte!
Jag vill inte heller höra detta.
Jag vill rida in i La Rochelle i triumf.
Hertigen av Buckingham åtrår min drottning. - Men nej, Ers Majestät.
Han vill ha La Rochelle och kommer att hjälpa rebellerna.
Men drottningen skulle inte förråda Frankrike.
lnte Frankrike. Men mig. - Men Ers Majestät är Frankrike.
Säg det till pöbeln som oupphörligen angriper La Rochelle.
Murarna kommer snart att rasa. La Rochelle kommer att falla.
Men det är tråkigt att kämpa dag för dag, utan framgång.
Ers Majestät,
ska vi fortsätta belägringen här, medan Ers Majestät...
återvänder till Paris och drottningen?
Överlåt smutsarbetet åt oss.
Det är verkligen smutsarbete, och drottningen bedrar mig.
Du kans skatta dig lycklig.
Jag har satt mina musketörers liv på spel, för att hämta ut dig.
Det kommer jag inte att göra om. Med två ögon skulle du se varför.
Det gillar jag.
De adligas tacksamhet.
'Spion' är ett elakt ord.
l eran tjänst, eminens, verkar detta ord bekant.
På knä pojk,
inför din herre!
Lyssna noga på mej, Rochefort.
Otrevligt nog skickar drottningen kärleksbrev till Buckingham.
Samtidigt skickar Buckingham flottor mot Frankrike.
Du kommer att stoppa breven genom att stoppa kuriren.
Bonancieux, drottningens sömmerska.
Du kommer att hindra henne min son. Men denna gång...
kommer jag inte att rädda dig.
Hon är ju bara en kvinna.
Gåsen är fin, min herre.
Ser ni. Nu ångrar ni er.
Ni vill inte ha den.
Min mor säger att det är enda sättet att se om den är färsk.
Persikor!
Är de inte vackra?
Bredvid dig, min käraste Constance, är de gammla och skrynkliga.
Meloner!
Drummel. Vem ska nu betala för dem?
D'Artagnan?
D'Artagnan!
Bort med henne!
Stå upp och kämpa, din fegis!
Stackars, stackars herre!
René!
Bär in honom i vagnen. Men försiktigt.
Han är skadad.
Men Constance.. .
Helt lugn. Jag ska ta hand om er.
Han är verkligen en vacker ung man, Kitty.
Är ni vaken, sir? - Vem är ni?
En vän.
Constances meloner!
Jag måste gå! - Det är dåraktigt!
Jag måste finna Constance!
Snälla förlåt mig. En sådan godhet. Gentemot en främling.
Sir!
Ni mår inte bra. Ni borde verkligen lägga er.
Det borde jag.
Jag har inte tid nu. Men jag kommer igen,
För att tacka er, så som sig bör.
En väldigt vacker, ung man.
Om jag fått bestämma, hade han fått förblöda på gatan.
Men du är hans vän.
Tänk om han visste att vi har hans lilla sömmerska?
Så mycket skönhet, bortslösad på en simpel musketör.
Jag följer bara kardinalens befäl och håller honom upptagen.
Det är väl så kardinalen önskar?
Som alltid njuter du av ditt arbeite.
Vad säger ni om det, lord Buckingham?
Gud skulle ha gett oss fenor, att simma med, om han hade velat det.
För att avsluta belägringen av La Rochelle, borde vi använda skepp.
Alltså.. .
Er undervattensbåt är en genialisk uppfinning,
Men hur många fat saltat fläsk kan den skeppa ut till rebellerna?
Hur många vapen kan ni ta med, för att kunna spränga Richelieu i luften?
Vi kommer!
Båten är stor nog att stjäla drottningen av Frankrike.
Jag behöver inte stjäla Frankrikes drottning. - Nej!
När tiden är kommen, ska vi vara tillsammans.
Min snälla, söta Anne.. . - Dessa dumma präster!
Dessa dumma Protestanter!
Tre veckor med regn i La Rochelle! För vad?
Mina bästa kläder är fortfarande på väg till Paris.
Dessa Religionskrig. Beatrice, jag förlorar tålamodet!
Ers Majestät, kanske vore detta.. . - Nej!
l den ser jag ut som en trasig kudde!
Constance får se till att göra mig en ny. Var är hon?
Var är drottningens sömmerska? - Ers Majestät, vi hittar henne inte.
Vad betyder det?
Sedan två dagar tillbaka, har hon varken setts här eller hemma.
Hon är borta.
Kardinalen.
Vad har de gjort med henne?
Men vart? Vart?
Du säger att de fört bort henne? Mitt framför näsan på dig? Bara fyra?
Att förlorara en älskarinna på vanligt sätt är illa nog,
men att låta henne bäras bort som en tvättkorg...
är lättsinnigt, nästan smaklöst!
Och du har redan en ny skönhet!
Din arma madame Bonanciere stannar säkert hellre hos kidnapparen.
Skulle jag behandla min på det viset.. .
Aramis! Aramis!
Titta på mitt nya dödstrick!
Min motståndare drar just sitt svärd. Plötsligt.. .
Men Porthos.. .
Försök det en gång till!
Endast Porthos uppfinner nya sätt att avväpna sig själv.
När ska du äntligen lära dig?
Varför skulle de kidnappa henne?
Ni lyssnar ju inte ens.
Det var ett vetenskapligt experiment! - Är du skadad Athos?
Jag är full.
Du är skadad,
bekymrad.
Du är verkligen bekymrad.
Vad händer?
Min käraste blev bortförd mitt framför ögonen... - Bra.
Nej! - Har du hittat hennes gömställe?
Nej. - Bra!
Jag har hört att du har en ny. - Nej!
Porthos berättade det.
Så Porthos är en lögnare?
Nej.
Han berättade om en adlig, som du tillbringar tid med.
Nej, nej! Jag älskar henne med huvudet.
Men min bortrövade Constance älskar jag av hela mitt hjärta.
Vem hade trott att du lät ditt hjärta stjälas så lätt.
Din gammla fyllbult! Har du aldrig låtit ditt hjärta stjälas?
Jag? Nej.
Aldrig. Jag kände en man, han lät det stjälas. Men jag, aldrg.
Lyssna på kärlekshistorien.
Det var en gång en man.
En adelsman,
vars hjärta blev stulet. Han älskade en flicka som ingenting hade.
Men hon var det vackraste du någonsin kunnat föreställa dig.
Han var en ärovärd man. Han hade kunnat ta henne utan skam.
Men han var en ärovärd man. Alltså gifte han sig med henne.
Utan att veta, varifrån hon kom.
Han gav henne sitt namn, sin rikedom och sin kärlek.. .
... i ära.
En dag,
föll hon av hästen under en jakt...
och han såg...
hennes nakna skuldra.
Han såg brännmärket som horor bär.
En tjuv framför honom.
Hon bar hans namn och märket av en hora samtidigt.
Hora, mörderska och värre. Brännmärkt på hennes skuldra.
Han.. .
hade sett det.
Han.. .
Vad?
Jag tror hon är.. .
... död.
Jag hoppas att hon är död. Skulle inte du hoppas det?
Stackars man.
Stackars vanärade man.
Tja!
Denna historia borde bota dig mot kärlek.
Man behöver en kärlekshistoria, för att bli botad från kärlek.
Om fascinerande kvinnor.
Säg mig en sak. Är din flicka vacker som morgondagg?
Hon är vacker som morgondagg om sommaren. Så vacker.
Snälla glöm henne. Hon för olycka med sig.
Du har rätt. Dessutom är jag skyldig min Constance det.
Jag kommer att förbli henne trogen.
Monsieur D'Artagnan! - Kitty! Hur mår din härskarinna?
Bra, men hon är inte här. - lnte här? Hon sade klockan fyra.
Hon gick ut före fyra för att få frisk luft. - Frisk luft?
För sjutton, varför gör hon så?
Vilken vacker blomma!
Hon älskar er inte det minsta.
Sa hon det?
Nej, men jag har ofta sett min härskarinna med andra män.
Men varför berättar du det för mej?
Därför att jag har egna intressen. - Du? Du, Kitty?
Men självklart. Vad skulle man annars förvänta sig?
Mitt kära barn.
Vi har tio minuter tills min härskarinna återvänder.
Här är vi.
Tack så mycket, Mylady.
Förbannade arm.
Kitty?
Hon har gått upp i vikt. - Varför skaffar hon inte en häst?
Kitty?
Kitty!
Sov du? - Jag vilade mig.
Tack.
Har vår gascognare kommit och gått igen? - Nej, Mylady.
Han kom aldrig.
Kanske skulle han med armén till La Rochelle.
Kanske vi borde lära D'Artagnan en läxa, innan...
vi gör oss av med honom.
Vad tänker ni göra med honom, Mylady? - Vem vet?
Det smickrar mig att bli uppvaktad av en så vacker man.
Rochefort kommer att slita sönder honom.
Jag kanske borde se på.
Hans sömmerska.. .
tar Rocheforts stalldrängar hand om.
Jag ska bära det ikväll.
Vänta!
Tack!
Nej.. .
Var är Constance Bonancieux?
Fort! Annars kommer denna säng att bli din dödsbädd. - Vänta, vänta.
Gör du om det där ska jag bränna in hormärket över hela din kropp!
Snabbt, Kitty! Här, kappan! - Kitty! Öppna dörren!
Men vad.. .
Ursäkta, sir! Vänta! Kom tillbaka!
Kitty, öppna dörren!
Jag tror att din härskarinna kallar.
Men det är vägen.. .
Hallå. - Hallå.
Hallå.
Tack så mycket! - Fortsätt, tack!
Kitty! - Så långt gick det bra.
Kitty! Öppna dörren!
Otur, Aramis!
Skoputsning! Vill någon ha skorna putsade? Ni, sir?
Putsa skorna?
D'Artagnan! Låna mig pengar! - Vin!
Jag behöver vin!
Aha! Tack!
Var har du fått det?
Från ladyn ifråga.
Din historia, halsbandet, brandmärket.. .
Var det hon?
Oh gud. Jag hade hoppats att hon var död.
Det tillhörde min familj i flera ge- nerationer, innan jag gav henne det.
De båda andra får inte veta någonting om detta. - Ja!
Hon kom alltså tillbaka för att förfölja mig.
Och dej.
Hon kommer aldrig att förlåta dej. Du vet hennes hemlighet.
Hon kommer att döda dig.
Hon har redan försökt.
Gå nu.
Lämna Paris, lämna Frankrike. Åk så långt bort från henne du kan.
Och du?
Jag är tillräckligt säker. Hon vet inte att Athos existerar.
Om du stannar, kommer ditt liv inte vara värt ett öre. Förstår du?
Nej! Du glömmer ju att jag måste hitta Constance.
Den drumliga sömmerskan?
Var försiktig! Jag älskar henne.
Tror jag åtminstone.
Jag tänker be drottningen om hjälp med sökandet.
Angående den brännmärkta ladyn och hennes hämnd:
Vårt regemente drar till La Rochelle imorgon. Det är långt bort nog.
Vart bär det hän, musketör? - Till drottningen!
Hennes Majestät tar inte emot, men det gör däremot kardinalen.
D'Artagnan från Gascogne. Det sägs att ni kan fäktas.
Det var smickrande.
En intrigmakare. - En sådan har vi alla i oss.
En fiende. - Det är mej en ära att räkna er till mina fiender.
Mig?
Jag har inga fiender. Bara Frankrikes.
Det verkar dock som om jag hindras av män, som bär er mantel.
Även ni bär min mantel. Ni tjänar Frankrike, såsom jag.
Tag en post i mitt garde!
Dessa fiender är Frankrikes fiender.
Sök upp dem!
Bär min mantel. Tag emot min kärlek.
Eminens! Vad ska jag säga om detta?
'Ja' skulle räcka.
Jag kan inte.
Ni är mycket våt.
Blöt eller torr, jag kan inte.
Ge mig er hand. Er lycka är säkrad. Nej! Jag kan inte!
Jag drar inte tillbaks min hand. Jag sträcker ut den till er.
Däri ligger er framtid. Ge mig er hand!
Nej.
Ska ni med till belägringen av La Rochelle? - Ja.
Det är en farlig resa.
Jag önskar er inget ont,
men jag kan inte beskydda er. - Det har jag inte bett om!
Jag tänker inte böja ett finger för er skull.
Jag beklagar verkligen, att jag inte kan ta emot ert erbjudande.
Ett sådant erbjudande ger jag inte två gånger.
Om ni skulle återvända till Paris, så skulle jag upprepa erbjudandet.
För då skulle ni verkligen vara en anmärkningsvärd ung man.
Jag skulle berätta om er.
Lev väl.
Den unge dumskallen avböjde Richelieus erbjudande.
Nu blir han fritt byte för mig.
Denna inbilska man.
Nej!
Vi borde göra honom den tjänsten och sörja för en händelserik resa.
Det skulle vara lätt ordnat.
lmorgon lämnar musketörerna med sitt regemente Paris.
Dom kommer att sättas in som kurirer på marschen mot La Rochelle.
D'Artagnan och hans vänner reser mestadels i små grupper.
Det borde vara en lätt sak att underhålla dem på deras resa.
Förträffligt. Och Bonancieux?
Hon åtnjuter mina väktares gästvänlighet på Saint Clou.
De har sitt intresse i att tillfredställa...
sina lägsta behov. Hon är alltså i goda händer.
Var inte rädd.
Drottningen kommer att behöva en ny sömmerska närhelst du så beslutar.
På Saint Clou?
Han tar livet av henne när min härskarinna så önskar.
Och hon gör allt, för att hämnas på er.
Jag kommer att befria henne inatt.
Men vart kan hon hän? - l klostret i Armetiéres vore hon säker.
Men Rocheforts män väntar på dig.
Låt oss göra det. Det är det minsta vi kan göra för dig.
Hon stannar hos systrarna, så länge vi är i La Rochelle.
Jag är säker på att de kommer att lära mycket av varandra.
Jag tar din plats under marschen, sen träffas vi om tre dagar.
Se till att du låtit dig tröstas tills vår återvändo.
Aramis!
Förlåt mig!
Nyckeln!
Han får inte ta den!
Vi behöver den!
Gå till fönstret!
Hej min sköna. Skulle du kunna klättra upp på mina axlar?
Där är det.
Kom min kära. Vi är här.
Ja! - Goddag syster! Var riktigt artig.
Att belägra La Rochelle var mycket svårt.
Huvudsakligen eftersom ingen ville lyssna på mig.
Till exempel:
Jag borde ställt upp belägringstornen vid gryningen istället.
Nej, nej. Före gryningen.
God kväll. Har det siktats musketörer ännu? - Nej, inte ännu.
På bordet ligger ett privat brev till er. Det kom idag.
Tyvärr så uppskattar mina översatta...
inte mina strategier. Din tillgivne.. .
Vad står det?
Handstilen är extremt otydlig. Kanske ni skulle kunna.. .
'Högt ärade monsieur D'artagnan, herrarna Athos, Porthos och Aramis...
har varit i mitt värdshus.' Brevet är från värden Villoix.
'De var så berusade att de fick sitta i finkan ett par dagar'.
'Jag sänder Er detta vin, så att Ni kan skåla för henne.'
Det kallar jag äkta vänskap. Dom bryr sig till och med i fyllan.
Nej. Jag betalar garantisumman och dricker tillsammans med dem.
Vad har jag gjort?
Vem sjutton kämpar utomhus i detta väder?
Bara en galning. - Tror du att D'Artagnan är inblandad?
Vem annars på denna gata?
Den där!
Och den där.
Oroa dig inte. Jag kommer till hjälp.
Tag mej med! - Ur vägen!
Hjälp mig!
Är du skadad?
Nej, nej. - Bra! Kom med!
Den här lever än! Den tar vi med oss!
Han kan prata lite med oss om ladyns planer.
Vad händer med mig?
Jag fryser ihjäl!
Vad tror du om det? - lnget!
Vi borde gått till värdshuset Red Dovecote vid La Rochelle.
Oh gud, min arm!
Jag svär, jag vet inga namn!
Planchet!
Brandy! - Kom igen! Hugg i ordentligt!
Här är ert vin. Det borde hjälpa.
För guds skull, ge mig något att dricka.
Ska jag dö av törst och svält, medan denna rövare får glufsa i sig?
Är du galen? - Där!
Jag har aldrig gillat denna årgång.
Var kommer detta vin ifrån? - Ni har skickat det!
Det kom från värden Villeroix.
Vi har inte skickat något vin. - Men vi vet vem som har.
Ett överfall på gatan. Förgiftat vin.
Det verkar som om Mylady är envis.
Ju tidigare vi är i skottsalvorna vid La Rochelle, desto bättre.
Red Dovecote.
Alltså, jag tycker dom är vidriga. - Men snälla, prova en.
l Faderns, Sonens och Den helige Andens namn.
Se ned på dessa syndare som hänger här.
Kardinal!
La Rochelle har fallit, inte sant? - lnte helt, Ers Majestät.
Duvan har kommit fram i Dovecote, eminens.
Eminens!
Ja, han är här.
Antingen är du en riktig lyckans ost, eller så fuskar du.
Det är en fråga om att tro. - Din tro kostar mig pengar.
Alla dessa kvällar vid denna ort, bara för att skurken nämnt detta namn.
Vad väntar vi på?
Richelieu!
Vad sjutton vill han här?
lngen vet alltså att ni är här? - Värden fick en god penning.
Nu till er, madame. Mylady.
För er betalning ska ni göra följande: Ett skepp väntar vid flodmynningen.
Ni går ombord redan ikväll. l London...
ber ni hertigen av Buckingham att inte understöda rebellerna.
lnga livsmedel, ingen hjälp, ingen engelsk flotta.
Stöder han dem ändå, kommer han att...
befinna sig i ett krig med Frankrike, som han inte vågar utkämpa.
Dessutom...
kommer drottningen av Frankrike, som han älskar, detta ger jag...
mitt ord på, att bli kastad inför massorna och bli vanärad.
Och om han inte lyssnar på er?
Då måste vi be för att hertigen råkar ut för ett olycksfall.
Jag förstår.
Givetvis kommer ni att råda honom att fatta ett vist beslut.
Trevlig resa, Mylady.
Jag begär inte pengar för min tjänst.
lnte?
Jag har saker att ta hand om.
Era saker angår mig inte.
Det är min önskan!
Era önskemål angår mig inte.
Men ni kan givetvis bestämma ert pris själv.
En död.
Jag tänker inte hjälpa er med era privata mord.
Jag behöver ingen hjälp.
Jag behöver bara en underskrift på en fullmakt.
Så att jag jag kan skaffa bort slynan Bonancieux och hennes älskare.
Nej.
Eminens.
Buckinghams död mot D'Artagnans död. Deras liv...
för Frankrikes välgång.
Nå? - Sök upp D'Artagnan i lagret och stanna hos honom. - Och du?
Jag kommer efter så fort som möjligt. - Var försiktig.
Vad vill ni? Vem är ni? Hur vågar ni?
Han hade rätt.
Ni är fortfarande vacker.
Greve de la Fère!
Oh nej, Mylady.
Greven de la Fère är död.
Ni dödade mig för många år sedan.
Kommer ni ihåg?
En jakt på ett fält.
På en sommardag.
Jag är lika brännmärkt som ni.
Vad vill ni? Oss förbinder inget mer.
Gud ske lov.
Men en sak skulle kunna binda oss.
Jag känner er.
Jag vet vad som skett här.
Låt mig säga er en sak.
Det kvittar mig om ni dödar Buckingham.
Han är en engelsman och en fiende.
Men om ni kröker ett hår på D'Artagnan,
det svär jag på, så kommer jag att döda er med min egna händer.
Nej.
Monsieur D'Artgnan...
har angripit och förolämpat mig.. .
Sedan när kan man förolämpa er?
... och därför ska han dö.
Har ni någonsin sett, hur en kvinna blivit ihjälskjuten?
Ni känner mig, Mylady.
Ge mig kardinalens brev.
Jag ger er fem sekunder.
Låt gå.
Ett, två,
tre, fyra.. .
'På mitt befäl och för statens bästa,
har ägaren till detta brev gjort vad han gjort. Richelieu.'
Väldigt klokt och skarpsinnigt av Kardinalen.
Han ger er vad ni vill, utan att belasta sig själv.
Tyvärr kommer ni inte ha tid att informera honom före er avresa.
Trevlig resa.
Den yttersta bastionen är befriad ifrån rebeller.
Men vi håller inte ut.
Klockan är nästan sju.
Klockan nio genomför vi ett frontalangrepp. Eller klockan tio.
En musketör! Var var ni innan? - God dag, mina herrar.
Skoputsarpojke! Hit, snabbt!
Nå, din snygging! - Låt bli! Sexhungriga kvinna!
Tack så mycket.
Var är gascognaren? Vi måste prata med honom.
Där borta, i skyttegraven.
Ett samtal? Men var då? Här kan vi inte hålla något hemligt.
Kardinalen har ögon och öron överallt här.
Det stämmer. Vart ska vi gå?
Vi hade en hel del att göra. Var var musketörerna?
Vi har bett för er.
Det har jag med.
Vid bastionen var det som i en bikupa.
Och ändå höll ni inte ut till frukost.
Skulle inte ni gjort heller.
Ska vi slå vad?
Jag slår dessutom vad om.. .
Jag slår vad om den bästa middagen, att vi äter frukost på bastionen.
Och det nu.
Antaget!
Hörde du, Spengler? Vi ska båda äta alldeles ensamma. - Varför det?
Athos har föreslagit att låta ta livet av oss däruppe, till frukost.
Planchet! Hämta bröd, fyra hönor, skinka, ostron och vin åt mig. Nu!
Vi tar champagne istället för vin.
Till frukost? Men kära Porthos!
Planchet! Pengar, pengar, pengar.. . - Ni har ju råd till sådant!
Tistlar! - Ganska långt för en frukost!
lnte sant Athos?
Där borta! Ser ni det inte? Någon närmar sig bastionen. Eld!
Fort! Jag täcker er! Fort!
Ditåt!
Akta dej, Planchet!
Allt väl?
Varför attackerar man alltid i uppförsbacke?
Jag börjar bli för gammal för sånt.
Jag måste berätta något viktigt! - Du måste tala högre!
Ni tre går upp där! Och ni tre förbereder allt!
Äntligen kan vi tala i lugn och ro.
Här är ert vin, sir. Det är väl tempererat.
Öppna den nu då, Planchet!
Den fördömda skojarvärden! Detta är ingen champagne!
Vinet tål inte transporten.
Du har sett henne med kardinalen? Och hon vill döda Buckingham?
Om så nödvändigt. Och såsom jag...
känner Buckingham, blir det nödvändigt.
Hit! Ett ögonblick bara, mina herrar! Vi äter just frukost!
lnga manér, dessa hedningar.
Vi kan inte tillåta det! - Varför? Han är på deras sida.
Precis! Och engelsman!
Nej! Han är en tapper hedersman, och han älskar vår drottning.
Jag tänker inte se på hur han blir dödad av denna.. .
Hon har även en dödsdom mot dig och din madame Bonancieux.
Här, läs detta vid frukosten och stuva sedan undan den i din stövel.
Eld!
Miss!
Vore bättre att strypa Mylady, än att skjuta ihjäl dessa stackars satar.
Varför dödar vi dem? För att de sjunger på franska och vi på latin?
Porthos, är du fullständigt obildad? Så, vad tror du att religionskrig är?
Där kommer de! Kom igen, träffa med varje skott!
Skynda dig, Planchet! Ladda om!
Skynda dig, Planchet. Använd båda händerna!
Ett bröd!
Min!
Ett sådant slöseri!
Ursäkta.
Snabbt! Hitåt! Muren!
Pressa! Pressa för livet!
Ursäkta mig, mina herrar.
Tryck Porthos! Ansträng er mer!
Athos! Jag måste varna drottningen för Buckingham! - Senare!
Vi borde försvinna nu!
Här, tag!
Tack så mycket.
Skulle ni kanske kunna hjälpa mig?
Korgen.
Klarar ni det?
Följ dom!
Kom snart igen. Dö inte, okej?
Kom tillbaks och betala oss, annars söker vi upp dig.
Skönt att få se dessa män bakifrån.
Här är vi. - Bra gjort, D'Artagnan. Och Athos. Kom hit!
Det är visserligen emot våra principer, men vi skålar ändå!
Och Aramis! Även du. Bra gjort.
Här är pengar. Fyll era bukar.
Resan till England vore förgäves.
Säg honom, att varken hans hotelser eller er skönhet övertygar mig.
Jag ska hjälpa protestanterna i La Rochelle.
Säg det till kardinalen.
Jag hoppas att ni inte kommer att ångra det, kära lord Buckingham.
Man kan vara säker på att kardinalen överväger varje diplomatisk utväg.
Jag tvekar inte längre, att komma rebellerna till hjälp.
Jag ska säga det till hans Eminens.
Ni ska inte säga något till någon.
Ni kom som budbärerska, men ni stannar som mörderska.
Det vågar ni inte. - Verkligen?
En vecka i ett rum med havsutsikt, i tornet.
När jag seglar med min flotta mot Frankrike, seglar ni med.
Till kungens kolonier i Amerika.
Amerika!
Ska finnas många vackra vildar där.
När ni väl är där, lyckas ni kanske,
att nyttja er skönhet på ett sådant sätt att man för er hem igen.
Men hoppas inte på för mycket.
Vår fängelsevakt ser inte skönhet, ens när den är slående.
Honom kan ni inte komma undan! Felton!
Mylord?
Mylady ska upp i tornet. Hon ska vara under din uppsikt.
lngen ska ha tillgång till henne.
Gode man?
Får jag ta tröst till Guds ord på denna plats?
En bibel. Och psalmboken.
Är ni inte katolik?
Nej.
Nej, sir.
Jag är hugenott. Vi blev dömda på grund av vår tro.
Detta tillhör mig.
Jag hämtar psalmboken åt er imorgon.
Gud välsigne er!
Har kardinalen skickat denna kvinna till England,
för att döda honom?
Oh nej.
Han måste varnas!
Ni får varna honom D'Artagnan! - Jag kan inte åka härifrån!
Kardinalens spioner finns överallt.
Men våran kurir skulle kunna varna lord Buckingham med ett brev.
Jag står djupt i skuld till er. - Nej, Ers Majestät.
Ers Majestät, kungen väntar!
Jag har en god nyhet.
Constance är i säkerhet.
Hon är i Ceciliaklostret vid Armetières.
Så fort belägringen är över hämtar jag henne tillbaka till Paris.
Nådiga frun, kungen!
Rädda honom åt mig.
Gud välsigne er. Låt era bud snabbt...
skynda till England.
Det var det bästa, jag kunde få för dom pengarna.
lnte skall han låta din fot vackla; och han som bevarar dig.. .
Herren skall bevara dig; Herren är ditt skydd på din högra.. .
Solen skall inte skada dig om dagen, ej heller månen om natten.
Herren skall bevara dig för allt ont, han skall bevara din själ.
Herren skall bevara din utgång och din ingång.. .
... från nu, och till evig tid.
Jag lyfter mina ögon upp till bergen, varifrån.. .
Min hjälp kommer från Herren, som har gjort himmel och jord.
lnte skall han låta din fot vackla; han som bevarar dig.. .
Jag lyfter mina ögon upp till bergen, varifrån.. .
Min hjälp kommer från Herren, som har gjort himmel och jord.
Jag lyfter mina ögon upp till bergen, varifrån.. .
Min hjälp kommer från Herren, som har gjort himmel och jord.
... inte slumrar han som bevarar dig! Nej, han som bevarar lsrael.. .
Herren skall bavara dig för allt ont, han skall bevara din själ.
Men när rättfärdiga människor ropar till honom,
Hör han dem och räddar dem ur all nöd.
Herren står dem nära.. .
Amen.
Mästare Felton.
Sedan två nätter har ni inte sovit.
När jag är vaken är jag närmare Gud.
Gud vakar över er när ni sover, Mylady.
Hjälp mig!
Gud, hjälp mig! Hjälp de mina att inte bli dömda!
Befria dem från förrädaren, från antikristen,
så att han inte fördärvar och förstör dem,
så som han fördärvat och förstört mig.
Sänd mig din ängel,
så att han förgör dina fiender! Hjälp mig! Hjälp mig!
Vem är antikristen, förrädaren?
Eran herre, hertigen av Buckingham.
Han är lsraels förbannelse.
Ni är puritaner, och ändå tjänar ni honom.
l La Rochelle dör dom för sin tro, och han bedrar dem. - Nej!
Nej! Han kommer att rädda dem. - Han lurar världen och förråder dem.
Han marscherar till Paris, till sin lustfyllda katolska drottning.
Hjälp mig, mästare Felton. Ni har ögon som ett helgon.
Hjälp mig att varna vårt folk.
Jag kan inte tänka.
Hjälp mig.
Felton,
ni kommer inte att låta detta förräderi gå ostraffat.
Hans öde ligger i guds händer. Må Guds vilja ske. - Ja.
Må så ske.
Draken var rasande på kvinnan...
och drog ut i krig mot hennes likar.
Låt oss säga tio pence. Det är gott stål, hårt som elfenben.
Era växelpengar, sir. Växelpengarna!
Lord Buckingham!
Lord Buckingham kommer väl inte att lämna England igen.
Mina gratulationer.
Jag stinker av England och calvinism.
Affären med kardinalen är avslutad.
Nu ska jag ta hand om de mina. Mot Saint Clou, till Bonancieux.
Nej. Hon är i Ceciliaklostret i Armentières.
En av mina män följde henne, men lyckades tappa bort henne.
Jag är ledsen.
Och D'Artagnan? - La Rochelle kapitulerade för tre dagar sedan.
La Rochelle har alltså fallit.
l rättan stund.
Var ska du spendera det, Porthos? - Efter att jag betalt Athos' drycker
Och Aramis' syndabrev, blir det inte mycket över.
Glöm inte de fattiga.
Kom nu. Constance är i fara!
De är på väg till Armentières, för att hämta hans älskarinna.
lngen fara, han kan inte ha kommit längre än till Paris.
Vi båda skulle kunna klara det till Armentières till gryningen.
Tolv utav våra män är redan där,
Så att vi kan ge D'Artagnan ett hjärtligt mottagande.
Då har ni alla, Mylady.
Välkomna, välkomna, musketörer!
Dessa arma djur är helt slut, Athos.
lnte bara de arma djuren.
Hur långt är det till Ceciliaklostret? - Två mil till!
Ditåt, längs Brysselgatan.
Vi är nästan framme, unge man.
Dags för ett glas vin!
Sedan följer vi dig till din älskade. Vin! Hämta vin!
Så kan man också lugna ner sig.
Hallå där!
Fortare!
Athos!
Athos! Han är här!
Rochefort! Han har sett mig! lväg!
Efter honom!
Kom män! Fort!
Efter dem!
Efter honom, män! Fort!
Det finns ingen sadel på hästen, sir!
Där är det!
Långsamt!
Det finns en ingång till.
För in dem! Gå till ladan! De följer oss! Stanna där ni är!
Sök efter flickan! Jag tar hand om de flyende riddarna!
De kommer! De kommer!
Giv eld!
De kommer bakifrån!
Låt dom inte komma undan! Eld!
Aramis!
Eld!
Tack!
Kom nu, Rochefort!
Kom igen!
Aramis! - Porthos!
Aramis!
Snabbt!
... och inled oss icke i frestelse, utan fräls oss ifrån ondo.. .
Vad har hänt?
Kära barn. Var inte rädd. Fortsätt med din bön.
Skjutandet.. . - ... kommer snart att vara över.
Jag är en vän. Snart kommer du att vara fri.
Monsieur D'Artagnan.. . - Han är här!
Han kommer snart till dig.
Avsluta dina böner. Be även för honom.
Och för de tappra männen hos honom. - Ja.
Är han verkligen här, syster? - Han kommer inte att gå utan dig.
Alltså.. .
Jag väntar med dig.
'Endast Porthos uppfinner ett nytt sätt att avväpna sig själv.'
Försvinn härifrån!
Gråt inte, mitt barn.
Du borde göra dig vacker för D'Artagnan.
Ja.
Varför händer det alltid mig? - Kanske du börjar bli gammal.
Var är Rochefort?
Vi har inte sett honom.
Constance!
Dit ni ska nu, kommer ni inte att behöva en häst.
Jag varnade er.
Jag råder dig att fly för livet.
Din Mördare!
Din bastard!
Lägg av! Sluta kämpa!
Vi är alla här församlade som domare.
Hur låter er dom?
Döden.
Ni brännmärkte henne den gången.
Som greve de la Fère, med den på mig överförda rätten att döma,
förkunnar jag härmed dödsdomen. - Jag begär fem dubloner.
D'Artagnan!
Nej!
Nej! Ni är inte mina domare. För mig inför en domstol!
Nej!
Ännu ett steg, D'Artagnan, och våra klingor korsas.
Jag svär vid Gud, denna gång ska jag döda dig!
Två dubloner till för rodden. Jag är bödel, inte sjöman!
Monsieur D'Artagnan. Ert svärd! Och erat med!
l kardinalens namn!
Jag har en gång sträckt ut min hand till er.
Det gör jag inte nu.
Nu kommer ni att bli anklagad för mord på en kvinna i statens tjänst.
Jag har bekämpat henne med hennes egna vapen.
Och vunnit. Även mot Rochefort. lmponerande.
Men era segrar är för dyra, sir. För mig och för Frankrike.
Jag håller ut Frankrikes hand för betalningen.
Jag betalar inte en sous, fäller inte en tår, känner ingen ånger.
Då kommer domstolen att dömma er.
Det tror jag inte.
Jag har befogenheter till allt.
Underskrivet av vem? Drottningen får inte, kungen skulle aldrig göra det.
Av er, eminens.
Av mig?
'På mitt befäl och för statens bästa...
har innehavaren av detta brev, gjort vad han gjort.'
Man borde nog akta sig, vad man signerar.
Och vem man ger det till.
Det måste jag komma ihåg.
Det gör er till kunglig musketör. Namnet saknas fortfarande,
men det ska jag ge er. Era vänner är också fria.
Lev väl, Monsieur D'Artagnan.
Athos,
Kardinalen har gett mig detta.
Jag kan inte ta emot det. Det borde tillhöra dig.
För greve de la Fère är det alldeles för lite,
för Athos är det för mycket. Du har förtjänat det, barn.
Aramis, käre vän.
Du är bildad, beläst.
Du borde få det.
Du glömmer, att jag bara är musketör på frist.
Så snart jag har tid, tänker jag låta mig vigas till präst.
Se på mig! Hur ser jag ut? - Mycket bra,
Men det skulle passa er mycket bättre. - Löjtnant!
Du smickrar mig, men jag vill inte. Man borde fråga sig,
Om en sådan post är något för en gentleman.
Jag skulle förlora mina vänner!
Som löjtnant känner han väl inga privata musketörer längre.
lnte ens de som hjälpte honom, när han var ung och galen.
När han knuffade allt och alla, bara för att få duellera,
gjorde bort sig,
slogs med kardinalens väktare, medan hans vänner,
äldre och visare, försökte tygla honom och hålla bråket borta.
Ack, som vi hjälpte honom vid hans första barnsligt stapplande steg.
Undervisade honom i societéns regler och manér.
Visade honom alla konster, som en ung gentleman bör känna till.
Skyddade honom ifrån denna onda världs alla fiender och frestelser.
Vad vore han utan oss?
Eller vi utan honom?
Det enda som gällde var:
'En för alla, alla för en'.